- Tidligere: - Sort betyder død eller vil dø.
I afgør, hvem der skal reddes. Vi finder din mor. Det lover jeg.
- Jeg gav hende sort mærkat. - Jeg nægter at sige, at moren er død.
Jeg kan ikke hjælpe din elev med et dræn.
- Hun kan få hjerneskade. - Et valg.
- Baseret på følelser. - Dør hun, er det vores fejl.
- Malayas ekskæreste? - Hvis du dør gravid...
Jeg dør ikke endnu. Sig det ikke til Malaya.
Min mor og min bror er skadet.
- Intet netværk. - Ingen ved, vi er her.
- Min kone er herinde. - Blødningen er fatal.
- Gør noget. - Skaden er alvorlig.
- Gå I gang. Red hendes liv. - Christa, Mario og Heather er væk.
- Stjernerne er flotte. - Ja, de er.
Tågen letter.
Jeg har en opgave til dig, Lily.
Hvad er der I vejen? Er hun stadig I live?
- Knap. - Fortsæt.
Svage, stabile åndedræt. Tjek lungerne.
Slangen er ved at dræne. Vi har 500 ml blodtilførsel.
- Lungerne hæver sig. - Reflekserne er intakte.
- Ultralyd viser negativ. - Hun vågner ikke.
- Hjerneblødning? - Skadede luftveje.
Dræningen blev forsinket. Blokering af ilt førte til koma.
- Hvem lagde slangen ind? - Mig.
- Gjorde du det alene? - Jeg havde intet valg.
Nå.
- Et øjeblik, dr. Rorish. - Ingen tid.
Så find tid.
- Har du set lægerne fra Angels? - Nej. Vi kører nu. Vil du med?
Nej tak.
Bare fortsæt, Lily.
- Skal blinkene betyde noget? - Det er morsekode.
S... O... S...
- Hun er spejder. - Ja, selvfølgelig.
Tak.
- Hej. Er du vågen? - Ja.
- Malaya er her. - Ikke overraskende.
Må jeg sige, at du er her?
- Carla... - Nej.
Hun forlod mig, da jeg nægtede behandling.
- Hun var ligeglad med barnet. - Hun tænkte på dig.
Men det har vel ingen betydning nu? Man er den, man er.
Jeg tvinger mig selv til at leve endnu en dag.
Endnu en uge til barnet. Jeg må være stærk. Det hjælper Malaya ikke med.
Fint nok. Jeg er her, hvis du har brug for mig.
Tak.
- Forresten: Godmorgen. - Jeg vidste ikke, at det var morgen.
Se selv. Jeg overlevede endnu en dag. Jeg sagde det jo.
Hallo? Kan I høre mig? Hallo?
- Ja! Kan du høre mig? - Christa? Er det dig?
Neal! Ja, det er mig! Jeg har tre personer her.
- To røde og en grøn. - Vi kommer og henter jer.
- Nå, du er flyttet ind. - Ja.
- Vi har travlt... - Hvad skete der?
Et stort sammenstød med mange ofre.
Vi fik et opkald fra alarmcentralen. Dr. Miles Caster ringede til dem.
- Hvis du mødte ham... - De laver en efterforskning.
- I hvad? - Dig og dr. Hudson.
Det gælder Jocelyn Barry. Lod du Pineda lave et dræn?
- Så behandlede I en døende? - Connie Riner.
Hun er ikke døende nu. Hun er med sin søn nu.
Hun fik en sort mærkat. Vi har farvekoder.
- Grøn er... - Jeg ved det.
Hvorfor ignorerede du så en sort kode og brugte tid...
For at redde et liv. Det var det, vi gjorde.
Jocelyn Barry er I koma. Hun kan vågne op med hjerneskade.
Vi tog et valg. Jeg står ved det.
Jeg vil bare høre fakta. Jeg prøver at hjælpe dig.
- Jeg forsvarede dig I telefonen. - Tak. Jeg vil ikke have din hjælp.
Og jeg vil ikke bruge tandtråd, men hvis jeg vil smile...
- Hvornår kommer de? - Snart.
Lily? Kan du høre det?
Hold dig I ro, Katherine, selv om du bliver glad.
Du klarede det!
Hvad laver I?
- Beklager, Gary. - Nej! Fortsæt!
- Hun er gået bort, Gary. - Nej. Jeg tror ikke på jer.
Vi gjorde alt, vi kunne. Hun er død, og jeg er ked af det.
- Nej, du er ej. - Stop. Hun ville ikke det her.
Hun er her ikke længere. Det var det, I sagde.
Åh nej. Åh nej. Åh nej.
Nej!
Hun kan ikke være død. Det kan hun ikke.
Nej, Gary! Nej!
- Gary... - Nu får jeg hende at se igen.
Læg pistolen fra dig.
- Her kommer de. - Velkommen tilbage. Vi var bekymret.
Blodtryk: 90/60. Puls: 120. Iltniveau: 92 %. Mistet meget blod.
- Frie luftveje, men bevidstløs. - Ind på intensiv.
- Er det skudofret? - Vidne til skud I hovedet.
Lang historie. Vi hjælper ham først.
Læg ham I sengen. Kom så.
Find to blodposer. Kig efter skudhuller.
- Kuglen gik ikke igennem. - Vi vender ham.
- Kun én kugle. Stands blødningen. - Brug for en pause?
Nej. Amy, hent stiftepistolen!
Vi inspicerer igen. Vend ham på tre. En, to, tre.
- Jeg ser intet hul. - Lad os så standse blødningen.
Hvad end du og Neal gjorde, er jeg på din side.
Jeg vidste ikke, at folk valgte sider. Vi gjorde bare vores job.
- Hvad? - Er alt vel?
16-årig, koniotomi. Skal have sikker luftvej og scanning.
- Koniotomi? Gjorde du det? - Christa. Med en piges hjælp.
Sikke en nat.
Sygeplejerskerne får dig.
Du kan nok hjælpe dem.
- Du ved godt, du reddede dem, ikke? - Vi gjorde det.
Fint nok. Vi gjorde det.
Røntgen af brystkassen. Han får ikke nok luft.
En trakealtube. Vi må gøre det rigtigt nu.
Hvad skal det betyde?
Intet. Som du sagde, det var en vild nat.
- Jeg klemmer en gang mere. - Godt.
Vent. Mister du det, falder iltniveauet.
En mere. Vi bruger den her.
- Træk den nye tube over det. - Du har nok ret.
- Ny tube er klar. - Iltniveauet er nede I 70erne.
Trakealtube.
- Jævn ånding I begge lunger. - Iltniveauet stiger.
Handskerne er klistrede.
Du bløder.
- Det er intet. - Blød ikke på en patient.
- Syr du, dr. Leighton? - Jeg klarer mig.
Jeg spurgte ikke om din mening. Gå væk nu.
Gå over og snak med ham.
- Dr. Leighton? - Kontakt kirurgisk. Sæt Elliot I kø.
Vi er ikke færdige. Vi skal bruge trakeostomi.
- Han bliver kvalt. - Et sår ved tuben.
Vi starter udsugningen.
En operationsstue nu. Ring til Cole Guthrie.
- Dr. Cole Guthrie kom ikke. - Har vi en stue, gør jeg det selv.
Hvad mener du med, at han ikke kom?
Av.
Min niece græd mindre, da jeg rev et plaster af hendes knæ.
- Jeg kunne have stoppet ham. - Hun kalder mig Doc McStuffins.
Stop. Han sigtede på os. Det kunne være gået galt.
Det gik jo galt.
Vi forlod dem. Hvad skulle han gøre?
- Hvad skulle vi gøre? - Noget bedre.
Vi skulle have gjort det bedre.
Kun et sting mere.
Undskyld, jeg...
Jeg ville ikke sige, at det var vores skyld.
Det var ude af kontrol. Vi fulgte protokollen.
- Sagde du "Doc McStuffins"? - En tegneseriefigur.
Den opererer sit legetøj.
- Det burde du nok ikke have sagt. - Hvorfor?
Nu kalder jeg dig kun det.
- Hvis du gør det... - Hvad så?
Elliots trakealtube sidder godt.
Mediastinal krepitation. Jeg fikser det.
- Jocelyn Barry? - I scanning.
- Er hun bevidst? - Ville jeg ikke have sagt det?
- Vi efterforskes. - Vi tager valg.
Frikender det os?
Jeg er sikker på at vi gjorde det rette, Neal.
Du har altid sagt, at for høj selvtillid er værre end for lav.
Godt, at vi reddede en, men det betyder ikke, at vi gjorde det rette.
Dr. Guthrie? Dr. Guthrie?
- Carla er her. Klarer hun sig? - Tal med hende.
- Du burde have sagt det. - Der er tavshedspligt.
- Du er hendes ven. Og min. - Og hendes læge.
Hun bad mig ikke nævne det. Jeg prøvede at overtale hende.
- Vil hun ikke se mig? - Hun mener det ikke.
- Jo, hun gør. - Hun er I ekstrarummet.
Gå over til hende. Det er det rigtige at gøre.
Heather?
- Jeg ville ikke skræmme dig. - Hellere dig end en læge på vagt.
Hvis du har brug for at snakke...
Nej, jeg klarer mig.
Det, du oplevede, kan ikke have været let.
Det var mig, der bad Mario forlade hende.
Give hende en sort mærkat og lade hende dø.
- Hvis jeg ikke... - Ikke din skyld.
Jeg troede ikke, at vi kom derfra I live.
Jeg er ked af det.
- Beklager, at jeg er for følsom. - Det er du ikke.
Du er mere... tilpas følsom.
- Jeg må ovenpå. - Ja.
- Jeg er her, hvis du vil snakke. - Tak.
- Hun har blødt 500 ml mere. - Hvor meget før scanningen?
500 på vejen, 500 til her, og nu 500 mere.
Halvanden liter? Da ikke fra hendes bryst.
Der må være en indre skade fra drænet. Ring til blodbanken.
Drænet har punkteret leveren.
Det har drænet direkte derfra.
Vi klemmer den. Vi må operere.
- Jocelyn? - Er du søsteren?
Ja. Hun ringede fra ulykken.
Senere svarede hun ikke. Har drænet punkteret leveren?
Er hun bevidstløs? Hvad skete der?
Vi gør alt, vi kan, for at hun får det bedre. Vent udenfor.
I må hjælpe hende.
- Ingen giver dig skylden. - Det burde de. Og give dig skylden.
Min sidst koniotomi var på studiet på et lig.
Kaustikelektrode. Træk tilbage.
Først fandt jeg ikke stedet. Tog næsten forkert membran.
Kunne ikke udvide med fingeren.
Du skar ikke den forkerte blodåre.
- Jeg var noget rod. - Kaustikelektrode igen, tak.
For mange år siden-
- skændtes mine forældre og jeg, den dag jeg bestod lægestudiet.
De kaldte mig negativ, da jeg ikke ville posere I hvid kittel.
Sting, tak.
Sådan. Alle kaldte mig læge-
-men jeg var ligesom dagen før-
-hvor jeg ikke havde en lægetitel.
Det, du følte derude, frygt og tøven, er normalt.
Det, du gjorde, var så modigt og så imponerende-
- at jeg ikke ville kalde dig noget rod.
Ja, her.
- Forsvinder frygten nogensinde? - Det tror jeg ikke.
Man bliver bare bedre til ikke at vise den.
Du er en dygtig læge, Christa. Gør dig selv en tjeneste og indrøm det.
Han rejste I aftes. Jeg har selv lige opdaget det.
- Hvad mener du? - Det samme skete I San Francisco.
Sådan gør han. Han rejser.
Cole virker altid stærk, som om intet kan ryste ham.
Problemet er det, der er indeni.
Ting, han aldrig lader nogen se.
Beklager. Jeg burde ikke have sagt god for ham.
Du ville bare hjælpe ham. Han er heldig at have sådan en far.
- Hør! Hvordan har hånden det? - Fint.
Jeg talte med Heather. Jeg bør nok ikke sige det.
- Men hun var rystet. - Ville hun ikke sige det?
Du får ikke folks sårbare side frem.
- Viste hun dig sårbarhed? - Ja, hun græd.
- Jeg ved jo, at du er traumatiseret. - Jeg har det fint.
Fint. Det er næppe et godt tidspunkt.
- Men jeg vil invitere hende ud. - Hvem?
Heather. Jeg tror, at vi... har noget sammen.
Ikke kun nu, men også I aftes. Hvad synes du?
Da vi krammede, varede det længere end et almindelig kram.
Det var krop mod krop.
Som en langsom dans.
Det er fedt. Jeg bliver nødt til at gå.
Jeg hørte det med Cole. Klarer du dig?
Vi mistede en god læge, hvis det er det, du mener.
Jeg ved ikke, hvad du tror, at du ved, men det gør du ikke. Klap i.
Jocelyn Barrys journal. Ingen forandring.
- Malaya er vred og føler sig svigtet. - Hun havde en hård dag.
Patienten skal altså vågne.
Jeg ser til hende.
Det var som en krigszone. Man kan ikke dømme folk på det.
- I gjorde jeres bedste. - Hun er I koma med punkteret lever.
I var modige nok til at slås. Jeg gemte mig I pyjamas.
- Du fik et hjerteanfald. - For ni dage siden. I er heltene.
- Hvordan har Carla det? - Jeg forstår jer ikke.
Jeg respekterer hendes ønsker.
I elsker hinanden. Det er alt, du skal vide.
Her kan du kun vente.
Du kan gøre alt ved Carlas side.
Bare gå. Jeg passer på hende her. Gå.
Jeg siger tre ting. Gentag dem så for mig.
Blyant, kop, telefon.
- Vågen længe? - En halv time.
Den her er lidt sværere. Kan du stave "verden" baglæns?
N-E-D-R-E-V.
Meget imponerende. Du har været heldig.
Jeg spørger om det samme igen.
- Kan du sige, hvilket år det er? - Nej.
- Dit navn? - Nej. Jeg kan ikke huske det.
Kun korttidshukommelse. Kuglen ramte tindingelappen.
- Og hun? - Dr. Pinkney.
- Ved du, hvordan du kom her? - Nej. Jeg har ondt I hovedet.
- Hvorfor er jeg bundet? - For din sikkerhed.
Du blev skudt.
Du prøvede at begå selvmord.
- Hvad? - Kan du huske din hustru, Lisa?
Hvilken hustru? Hvad sker der med mig?!
- Du ser godt ud. - Lyv ikke for mig.
Jeg sagde ikke sexet.
Jeg har savnet dig.
Jeg er her nu. Jeg forlader dig ikke.
Hvorfor fik jeg en hjernesvulst ud over alt andet?
Hvad kan jeg sige? Du er nok den uheldigste patient I USA.
Tak for, at du anerkender det.
De vil give dig Pitocin til fødslen.
Jeg dør ikke I dag. Heller ikke I aften.
Hver dag, babyen er derinde, er en god dag for ham. Pitocinen kan vente.
Det kan det nok ikke.
Det eneste, jeg gør nu, er det, du bad mig om.
Jeg prøver at beskytte dit barn.
- Tiden er ude, ikke? - Ikke for din søn.
- Det var det, du ville have, ikke? - Jo.
Han skal forresten hedde Philip.
Jeg opkaldte ham efter min far.
- Kan du love mig én ting? - Ja.
Jeg vil så gerne holde ham, før jeg dør.
- Din bror klarede sig. - Men han kan ikke snakke?
Ikke før trakeostomituben er ude.
Jeg kan ikke takke jer nok. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Du var heldig. Du var der med L.A.'s to bedste læger.
- Lad os prøve. - Du går snart igen.
- Nemlig, kammerat. - Kan du mærke det her?
Prøv igen. Det tror jeg.
Hvad med det her?
- Ja. - Virkelig?
- Utroligt. - Og det her?
Ja.
Hvad med det her?
Ja.
- Prøv at rejse dig. - Jeg tager den med ro lidt tid.
Ja. Det kan tage lidt tid, før din mor kan gå igen.
Din mor vil se dig rask.
Hun holder rigtig meget af jer to.
Blodtrykket falder.
Vi har klemt drænet. Indvendig blødning.
Bed operationsafdelingen om et rum nu.
- Dør hun? - Ustabil. Hun dør ikke.
I gjorde det mod hende. Det er jeres fejl. I må redde hende.
Der er ingen deroppe.
Hun skal have en kirurg. Organsvigt. Du må reparere leveren selv.
Leveren har tusinder af blodårer. Flere kirurger må støtte mig.
Hun må ikke forbløde nu. Du må fikse leveren.
Vent. Det behøves måske ikke.
Et ballonkateter. Vi leder blødningen uden om leveren.
- REBOA? Sindssygt. - Jeg er helt enig.
Sindssygt, men vi gør det.
- Så går vi. - Nej, I gør ej.
Kun sådan kan vi købe tid til at redde hende.
REBOA er ikke godkendt til skadestuer.
Heller ikke til operationsstuer.
Det er eksperimentelt og den eneste mulighed.
Jeg lukker øjnene. Når jeg åbner dem, er I væk.
- Gina? Velkommen til Angels. - Gå.
Hun er I chok. Systolisk under 70, blødning under mellemgulvet.
- REBOA hjælper. - Jeg har ikke gjort det før.
Det har ingen af os.
Ballonen flyder op ad aorta. Vi blæser den op over blødningen.
Blæst op det forkerte sted eller for meget...
Svag puls. Giv mig et femoralkateter, Maria.
Tag røntgenbilleder imens, så vi kan se ballonen.
Jeg gør røntgenapparatet klar. Hjælp mig lige.
- Er du inde, Neal? Neal? - Jeg er inde, Leanne.
- Tråd, tak. - Blodet er rødt og pulserende.
- Det er lyskepulsåren, ikke...? - Venen.
- Briller, tak. - Skalpel, tak.
Jeg udvider luftrøret til ballonkateteret.
Ja, det lærte jeg ikke I praktik.
Får vi ikke den her gennem pulsåren, er det helt slut.
- I pulsåren. - For lavt blodtryk.
- Vær klar til hjertemassage. - Tid til ballonkateter.
- Tag den her. - Stabiliser tråden.
Langsomt. Langsomt.
Klar til røntgen. Jeg tæller ned.
En, to, begynd.
- Længere. Forsigtig. - Højere op.
- Ingen puls. - Højere op for at standse blødningen.
- En operationsstue. - Mon det kræves?
Nyt billede.
Der. Blæs ballonen op. Parat?
- Virkede det? - Nyt billede.
Tjek pupillerne.
Der. Den sidder perfekt.
Kom så.
Blodtrykket normaliseres. Sig det så.
Sig hvad?
"Det virkede."
Godt. Op på operationsstuen.
Hvad ville du have gjort, hvis du kunne vælge?
- Ville du huske det? - Jeg ville ikke glemme hele mit liv.
- Selvom det forsvandt hurtigt. - Jeg ville ikke vide det.
Du ville da vide, at du var elsket engang.
Forresten: Vi kan ikke gøre det igen.
- Blive truet med våben? - Vi kan ikke kysse igen.
- Hvorfor ikke? - Det føles bare ikke rigtigt.
- Du klarer det godt. - Hold da op! Det gik så hurtigt!
- Den effekt har Pitocin. - Han skal bare ud.
Det sker snart. Hold jer klar.
Pulsen falder. Kom så. Du er der snart. Pres en eller to gange mere.
- Vi er parate. Er du? - Du kan godt. En, to, tre!
Jeg har ham.
Hurtigt. Vi må intubere.
- Det vitale og glukosemåler. - Græder han ikke?
- Hvorfor tager det så længe? - Han har tre I APGAR-score.
- Hvad sker der? - Sådan. Pak ham ind.
- Alt I orden, mor. - Godt. Du klarede det,
Vi kan vise dig ham nu.
Vent. Carla? Carla!
Hun reagerer ikke.
Ingen puls. Kom nu, Carla. Jeg lovede dig at møde ham.
Hun trækker vejret.
Ingen blødning her. Fint blodtryk. Anfald?
- Blodprop? - Måske. Kom nu, Carla.
Hjerneødem?
Ja. En atropin og seks dexamethason.
Carla? Nej. Kom nu!
Riv dem op! Sæt dem i. Så steroiderne. Hurtigt.
Hør her, Carla. Vi er begge stædige æsler.
Vi er stærke kvinder. Du skal være stærk og stædig.
Hold ud lidt mere. For din egen skyld, for mig og Philip.
- Atropinen hjalp ikke. - En adrenalin.
Udstyr til luftvejene.
Kan du høre mig, Carla? Carla? Carla!
Klem min hånd, hvis du kan høre mig.
Jeg ved, at du tog min kjole. Du lavede vinpletten.
Carla?
Stabil puls. Resten af dexamethasonen?
- En plads på intensiv. - Bare en almindelig plads.
Hun vil ikke have mere pleje. Men én tjeneste?
Vi skal have hendes søn herned hurtigt.
Hun skal genoptrænes, men der er snart kun et ar.
I var alle sammen så modige.
Jeg lå der bare. Jeg kunne ikke gøre noget.
Hvor tror du, at deres mod kommer fra?
Jeg ved, at du er modig nu.
Jeg ved også, at du stadig ikke har følelse I benene.
Katherine... Jeg kan ikke love, at du kan gå-
- men jeg håber på det. Nogle gange løser det sig selv.
Det her kan jeg sige: Du behøver ikke at lyve for dem.
Du aner ikke, hvor glad jeg er for, at han ikke kan snakke.
Jeg går nu.
Hvornår bliver hun I stand til at stå op.
Godt, børn. Kom her.
- Hej. Er du på vej hjem? - Ja, hjem I seng.
- Vil du med? - Undskyld?
- Jeg mente ikke... - Vent!
Nogen vil tale med dig. Pressen.
- Jeg faldt for det før. - Det passer.
Et billede, hvor du hejses op fra ravinen, vises overalt på nettet.
Er alt vel? Det var noget af en vagt.
Bare gå. Fortæl dem, hvad der skete. Du fortjener ros.
- Hvordan ser jeg ud? - Smuk.
Tak skal du have. For I dag og for alt.
Neal? Du må hellere se det her.
Hun har snakket.
Den er den bedste nyhed, jeg har fået hele dagen.
Tror du, at vi traf et dårligt valg?
- Det endte godt. - Det var ikke spørgsmålet.
Det ved jeg godt.
- Jeg hørte, at det blev en dreng. - Ja. Han hedder Philip.
Han er opkaldt efter hendes far.
Philip den anden. Faren til Aleksander den store.
Et stærkt navn til en meget stærk dreng.
- Hvordan har hun det? - Hun er I live.
Det er Jocelyn også. Hun klarer sig, Malaya.
Gudskelov.
Jeg beklager det, der skete. Jeg havde ingen ret...
Jo, du havde.
Selvom hun er I live, betyder det ikke, at jeg slipper.
Jeg satte dig I en vanskelig situation, og det er jeg ked af.
Du svigtede hende overhovedet ikke.
Men gjorde jeg ret I at hente Connie?
Ville jeg have fundet hende, hvis jeg ikke havde mødt sønnen?
Svaret er...
Nej.
Så jeg traf et følelsesladet valg.
- Hvis Jocelyn var død... - Hun døde ikke.
Nej, det gjorde hun ikke.
Gå ind, hvor du hører hjemme.
Tiden er dyrebar. Tro mig.
Jeg holdt mit løfte. Her er han.
- Din søn. - Skub ham tættere på.
Det bliver bedre end det.
Der går et kort øjeblik.
Hudkontakt er bedre end hvilken som helst maskine her.
Dr. Guthrie?
Det er måske upassende, men jeg er ked af det med din søn.
Venlighed er aldrig upassende.
Cole burde have haft min far. Så så han, hvor heldig han var.
Der er ingen instruktionsbog. Vi gør det så godt, vi kan.
Jeg ville nok være bedre til det nu, end jeg var dengang.
- Kan vi afprøve det? - Hvad?
- Har du et faderligt råd? - Hvorfor ikke?
Kender du Heather Pinkney? Turnuslægen?
- Jeg er gammel, men ikke blind. - Du ved, hvad jeg mener.
- Du kan lide hende. - Hvad skal jeg gøre?
- Hun er I en anden klasse. - Den slags findes ikke.
Du har ret. Du er god til det her. Vil du nu snakke om selvtillid?
Den har du fundet som læge. Du føler frygten og gør det alligevel.
- Men det vidste du allerede. - Jeg skulle måske bare høre det.
- Tak, far. - Det var så lidt, sønnike.
Hej!
Hvad laver du her? Du er turnuslæge. Du hører ikke hjemme her.
- Hvorfor er du sådan? - Jeg vil gøre det rette.
- For hvem? Mig? - Nej, ikke dig.
Du virker ikke som typen, der gør det rette.
- Nå, men... folk forandrer sig. - Virkelig?
Ja.
VI ELSKER ORGANDONORER
Jeg har lige hørt det. Jeg er virkelig ked af det.
Barnet vil aldrig vide, hvor speciel hun var.
Jo, han gør, for du fortæller ham det.
Hun mødte ham. Det er vel godt, ikke?
Det er bedre end godt.
Danske tekster: BTI Studios